- Kan du droppe det? - Nei.
Hvorfor skulle ikke jeg ville gå i symfonien?
- Jeg mente ikke noe galt. - Jo, det gjorde du.
- Vi må gjøre noe. - Nei.
Carla er dama di. Elliot er venninna mi...
Tro meg. Ikke bland deg.
Hun kommer fra el barrio, og liker ikke musikk.
- Ikke alle liker klassisk musikk. - Fordi jeg ikke hadde barnepike...
Har du noe på hjertet?
Jeg syns du er nedlatende, og du er overfølsom.
Et øyeblikk...
SPOL TILBAKE
Hun er fra el barrio, og liker ikke musikk.
- Ikke alle liker klassisk musikk. - Fordi jeg ikke hadde barnepike...
Har du noe på hjertet?
Niks. Ikke denne gangen.
Jeg syns du er nedlatende, og du er overfølsom.
Pokker!
HELT S YKT
Dette er litt overraskende.
Den første fikk dagen fikk jeg høre
at bortsett fra på fødeavdelingen, som er, ja, du vet,
eller skadestua,
som er mest beinbrudd, litt sying og sånt,
sa han at en av hver tredje pasient
som blir innlagt, kommer til å dø.
Hei, jeg er legen din.
Jeg er legen.
- Hvor gammel er du? 16? - Uhørt.
Sparte du opp kuponger for å innlegges her?
Det holder!
Ja, han er ung, men han er sikkert en veldig flink lege.
- Er du en flink lege? - Det er litt tidlig å si.
Du er ærlig. Bra.
Du vil vel helst at de venter utenfor.
Ja, takk.
Bevis at du er en mann.
Har dere noe imot...
- Jeg har det bra her, takk. - Bare prøv deg.
Kom igjen.
Kom dere ut. Nå!
- Du trenger ikke brøle. - Sinnatagg!
- Nå... - Nå var du mandig.
Sånn skal det være.
- Drops? - Ja, tusen takk.
En enkel laparaskopi- brokkoperasjon.
Så flaut. Alle er iført samme antrekk.
Slapp av, jeg er bukseløs.
Den var morsom!
Da går vi videre.
Hvor skal dere? ESPN Classic viser NFC-mesterskapet fra 1982.
Vi kan invitere noen sykepleiere.
Jeg har bedt om en spansktalende sykepleier.
Du snakker altså ikke engelsk?
Jeg er en tjukk liten ape fra rapeland.
- Jeg tror ikke jeg kan oversette det. - Å, det er deg. Så flott!
Jeg la inn en veldig fiks, gammel dame i dag.
Fiks?
1930-tallet ringte. De vil ha tilbake sjargongen sin.
Vi hadde en forbindelse, skjønner du?
Nei, men nå vil jeg gjerne svette i fred.
Kirurger vil helst ikke bli for godt kjent med pasientene.
Kanskje blir det verre å skjære i noen, eller mer risikabelt.
Du går glipp av noe. Mrs Tanner,
hun har en utrolig energi og varme.
"League of Women Voters" ringte.
De vil vite hvor de skal sende medlemskortet.
Du bruker den vitsen ofte.
Jeg kan ikke noe for det. Jeg har en brokkpasient å behandle.
- Hva heter han? - Han heter Brokk Pasient.
Vi er blitt bedre kjent, så jeg kaller ham Brokk.
Han må føle seg utrolig trygg.
Hold tåta.
Jeg har tilkalt dr. Cox. Han kommer straks.
Hva sa hun?
At det er rart du ikke lærte spansk på den fisefine skolen din,
når en tredjedel av pasientene snakker spansk.
Som om alle leger snakker spansk!
Nå, dr. Barbie?
Mrs Guerrero er en lupus- pasient som sliter med pusten,
så jeg har gitt henne heparin-drypp.
- Jeg ville sjekke med deg. - Én.
To.
- Tre. - Skal jeg...
Det er svært viktig at du lar meg telle til ti.
- Jeg tenkte bare... - Hør her, søta.
Du har vært her over en måned. Dette er elementær medisin.
Alt må ikke sjekkes med meg.
Hvis du virkelig vil vite hva jeg mener,
så skal du vite at jeg syns du er en sann plage
og hver gang jeg ser dukkefjeset ditt,
får jeg lyst til å løfte deg opp og riste deg
helt til alle de timene jeg har kastet bort på deg,
faller ut.
- Le. - Hva?
Le, så hun ikke skjønner at jeg kjefter på deg.
Hvor gøy var det?
Signer her, takk.
Dr. Kelso. Kan du vurdere en pasient for meg?
Mrs Tanner, en 74 år gammel dame med nyresvikt.
Ja. Hun er en av våre hyppigste gjester.
- Hun er en fiks dame. - Det sa jeg også.
Ingen liker en smisker, gutt. La meg se...
Hvorfor det?
- Har hun fått vanndrivende? - Ja.
Dette ser ikke så bra ut. Vi bør starte dialysen.
Vet du hva du bør gjøre først, gutt?
- Hva da? - Finne henne.
Frihet!
"Er i parken." Hun...
Hun er i parken.
Det er "catch". Jeg sier "catch", men får ingen respons.
Er det ingen som vet hva "catch" er?
Niners-Cowboys. Joe Montana til Dwight Clark,
langt uti ytre, null minutter igjen.
Ikke gjør narr.
Det er fjerde omgang. Har du tid?
- Klart det. - Kult.
- David, ikke sant? Turk. - Står til?
- Intravenøst? - Nei takk.
- Mrs Tanner. - Festbremsen.
Jeg vet ikke hva andre gjør,
men du har å bli på sykehuset inntil jeg skriver deg ut.
Vi har spart et stykke til deg.
Jeg kan ikke tenke på mat nå.
Er det "smores"?
Samantha er fem år i dag. Du vil vel ikke at jeg går glipp av det?
Fant dere ingen større kake?
Jeg ber om en ABG for sikkerhets skyld.
- Eller hva? - Det er sikkert lurt.
Hvordan sier jeg at det går bra?
Si...
Mrs Guerrero?
Det funka!
Det kommer ikke til å gjøre så vondt som du tror.
Jeg er klar.
Vet du, mrs Tanner...
Bare til Samantha har blåst ut lysene.
Hva ønsker du deg?
- En sykkel? - Niks.
- Et dukkehus? - Nei.
Hva med evnen til å bestemme deg fort?
- Nei. - Hva med dette?
- En ponni. - Nei!
Slutt! Jeg tror ikke dere skjønner hvor alvorlig det er.
Vi er nødt til å tenke på din mor.
Din bestemor, din...
Vi har ikke møttes. Jeg er dr. Dorian.
- Du er veldig søt. - Takk. Kom igjen nå.
- Lysene brenner fremdeles. - Greit.
Sånn... Blås!
La oss øke heparin-dosen med 1500 enheter per time.
Holder det, tror du?
Det burde holde.
Apropos heparin... Har du ligget med Turk?
- Hva? - Unnskyld.
For personlig.
Jeg liker å la en fyr vente så lenge
at han tror det aldri blir noe på ham.
Når han har mistet livsviljen, kaster jeg meg over ham.
- Hvor lang tid tar det? - En måned, kanskje to.
Og du, da?
Jeg bruker sex for å finne tonen.
Og hvordan går det?
En kan ikke si at jeg har spesielt høyt selvbilde.
- Si ifra når du finner brokken. - Ja.
- Vi leter i blinde. - Nei da.
- Gå til venstre her. - Det er høyre.
Du passerte coopers-ligamentet.
- Stopp og spør om veien. - Vil du kjøre, eller?
Jeg kan godt stoppe og la deg ta rattet.
Et øyeblikk. Gå tilbake der du var.
Hva er det?
O-metningen ligger rundt 80. Se på hjerterytmen hennes.
Pokker!
Så nyrene dine reagerer ikke på medisin lenger.
Vi må nok begynne med dialyse.
Jeg er ikke så glad i dialyse.
Vi har ikke noe valg.
Jeg har faktisk et valg.
Det er visse ting en aldri forventer å høre.
Jeg tror jeg er rede til å dø.
Jeg har ett tonn murstein til dr. Dorian.
Kan jeg få tilbake pennen min?
Du blir nødt til å lukke igjen munnen din snart.
Jeg er 74 år gammel, vennen min. Jeg er rede.
Med dialyse kan du leve 80 eller 90 år til.
Nå er du irrasjonell.
- Nei da. - Vi skal alle dø.
Nei da.
Det var godt vi oppdaget lymfekreften så tidlig, sir.
Naturligvis. Jeg skal ikke si noe til David før du kommer.
Vi ses snart.
Jeg håper ikke det var en privat samtale.
Nei, faren til David Morrison. Han er en pasient. Hyggelig gutt.
Han høres knall ut. Er dere blitt bestevenner?
Vet du hva? Vi burde spille slåball.
Vi trenger bare en kjepp, en ball og en pose med drømmer.
Eller så kan vi bowle med en av pasientene dine
langs korridorene på sykehuset mitt.
- Jeg kan forklare. - Spar meg.
Spar deg! Morsomt, sir, på grunn av bowlingen...
- Du tuller ikke. - Ikke for øyeblikket.
Han er hyggelig og trengte en venn.
Pasientene trenger ikke venner. De trenger en lege.
Blodtrykket faller. Kanskje burde vi prøve trombolyse.
- Hva ville du gjort? - Jeg har ikke peiling.
Det virker som om hun dekompenserer, men trombolyse skremmer meg.
Det hender at pasienter forblør.
Hun må vite hva som foregår.
Jeg er straks tilbake.
Vil hun ikke ha dialyse?
Hvis hun avslår dialyse, er det ikke et etisk dilemma.
Men det er vår plikt å gjøre alt...
"Det er vår plikt..."
Dette har ingenting med pasienten å gjøre.
Dette handler om deg. Du frykter døden.
Det kan du ikke være innen medisin.
Du er nødt til å akseptere at alt vi gjør her
er en utsettelse.
Vi prøver bare å holde spillet i gang.
Til syvende og sist ender det alltid slik.
- Jeg vinner. - Hvor? Jeg ser ikke.
Her, på tvers.
Du er en snik, Død.
Håper det hjalp.
Fikk du kjeft av dr. Kelso?
Ja, men han har et poeng. Dette er et sykehus.
Ikke en lekeplass.
Jeg traff jo medulla oblongata. Det må bli 50 poeng.
Jeg vant. Så jeg tar fruktsalaten din og stikker.
Jeg snakket med far i dag.
- Han kommer. - Flott.
Og sykepleieren stakk innom for å barbere meg igjen.
- Jeg ba henne ikke om det. - Ikke det?
Jeg tror hun er forelsket i deg.
- Hva er det som foregår? - Ålreit. Sånn er det...
Hun forteller det til familien.
Ingenting får meg til å gå inn til dem nå.
- Du har ikke sagt det. - Vi kom ikke så langt.
Jeg vil ikke plage dem med det.
Og de ville sikkert prøvd å snakke meg fra det.
Apropos det, jeg tok meg friheten til å rable ned
et par ting alle bør prøve iallfall en gang i livet.
For det første, spise en pepperpølse fra Enrico's.
Det har jeg gjort.
For det andre, reise til Asia.
Jeg tolker det som et ja.
Og så krysser jeg ut "lære et nytt språk".
Hva skjedde med "Jeg er straks tilbake"?
Tenk at jeg trodde jeg hadde tatt feil av deg.
Pasienten trenger legen sin, og så stikker du av?
Skal du se på meg, eller?
Jeg prøver å avgjøre hva jeg vil drikke.
Valget står mellom kirsebærbrus og ingefærøl, og vet du hva?
Uansett blir det en kald drikke.
Avgjørelsen kan umulig ta livet av noen, men...
Jeg får ikke bestemt meg.
Det er så vanskelig.
Hør her...
Slike avgjørelser er aldri enkle.
Hvis det er noen trøst... En grunn til at jeg ikke likte deg,
er at du allerede er flinkere enn de fleste andre leger her.
Jeg likte å være den eneste glupe og sterke jenta her.
Du ga meg et slags kompliment.
Ja, et lite et.
Greit. Da blir det ingefærøl.
God start.
Blodproppen forsvinner ikke, så la oss prøve trombolyse.
Ja vel.
Kom an.
Stå på toppen av Eiffeltårnet.
- Har gjort det. - Stå på toppen av Meiffeltårnet.
- Nå finner du på ting. - Nei. Det står her.
Hør her, dr. Dorian.
Jeg angrer overhodet ikke på noen ting.
Jeg er rede. Det er jeg virkelig.
- Du har levd et utrolig liv. - Godt. Da er vi enige.
Er det ingen andre pasienter som trenger deg?
Meg? Nei, jeg gikk av vakt for to timer siden.
Tenk at du kaster bort fritiden din på en gammel dame.
Hvor mange av de tingene har du gjort?
Hvor ofte har du sittet på gresset og ikke gjort noe?
Du må bruke mer tid deg selv, unge mann.
Lov meg det.
- Det lover jeg. - Flott.
Så, ut med deg. Kom igjen.
Jeg skal bare sjekke et par ting før jeg stikker.
Er alt i orden?
- Jeg er redd. - Kom her.
Kom her.
Det går bra. Alt ordner seg.
Ikke vær redd.
Jeg vil dere skal vite at hun døde fredelig.
Du gjorde alt for å redde sønnen min.
Jeg er glad for at han var sammen med en venn.
Ikke tvil på deg selv. Du gjorde det rette.
Du gjorde det.
Jeg vet det.
Din mors nyre...
Det sies at en av hver tredje pasient som blir innlagt her, dør.
Noen ganger er oddsen verre.
Jeg er fryktelig lei meg.
Og når slikt skjer, får en håpe
er at en lærte noe av det.
Hei, jeg heter Turk.
Hva som helst.
Blodtrykket er 120 over 80. La oss holde det der.
Hva det skal være.
Om det så bare er å ta seg tid til å ligge på gresset
og tenke over alle de tingene en fremdeles skal gjøre.